Rīgas pilsētas galvenajiem arhitektiem XX gadsimtā bija svars un ietekme "rasēt" Rīgu pēc saviem ieskatiem. To apliecina arī Edgara Pučiņa un Gunāra Asara darbības laiks
Kas mums ir Alberts Bels? Cilvēks laivā, kurš vienmēr atradies horizontam tuvāk nekā pārējie? Pirmais bezmiega pārņemtais latviešu eksistenciālists, kurš mūsu literatūrā aktualizējis nolemtību, cilvēkam atrodoties savu ribu, savas dzīves un politikas radīto apstākļu būrī? Rakstnieka – saucēja balss?
Ir ļoti grūti rakstīt atvadu vārdus kursabiedrenei, tāpēc lai man piedod tas cilvēks, kurš ir savācis un apkopojis šo informāciju... Es to pārrakstīju...
"Ceru, ka šis darbs cilvēkam pārdomu brīdī varētu nest zināmu mierinājumu, kad saproti, ka neesi viens tāds," – māksliniece Katrīna Neiburga izstādē Sologāmija aicina necīnīties pret savām daudzajām šķautnēm
Brīvi un plūstoši spēdama būt gan liela, gan maza, nesen kā sarakstījusi divus pamatā bērnu auditorijai domātus dzejoļu krājumus – Putni mūs redz un Izdomā sev auto –, dzejniece Inese Zandere ar savu neatdarināmo rotaļīgo viedumu ir vērsusies pie pieaugušajiem. Dzejas un prozas krājums Stikla burtnīca tomēr pieprasa dzīvotas dzīves priekšzināšanas, lai pa īstam varētu novērtēt, piemēram, tādu rindiņu kā "tēva fotogrāfija pareizi saplēsta,/Lai zelta griezums sadala dzīvi".
Latviskajā audzināšanā ir tikai divi uzdevumi – panākt, ka jūs sacelsities pret saviem vecākiem un varēsit to izdarīt latviešu valodā. Trimdas otrā paaudze runā par to, ko nozīmēja uzaugt Elles ķēķī un saglabāt latvietību
"Rakstot šo grāmatu, Valentīnai Freimanei vajadzēja ar savu atmiņu saprasties, pielabināt, pierunāt, sarunāt," saka Jolanta Treile, kura uzklausījusi leģendāro zinātnieci un astoņus gadus veidojusi grāmatu Antigones likums.
Piemiņas vārdus keramiķei Violetai Jātniecei gribas nosaukt tāpat, kā viņa savulaik nodēvējusi savu kompozīciju, – Cilvēks aizgājis pēc saules. Atstājusi aiz sevis dāsni piepildītu mūžu, 20. maijā ievērojamā keramiķe devusies mūžībā.
"Man gandrīz vienmēr citu dzejā ir par daudz vārdu.
Lūdzu, dodiet man telpu šajā dzejolī vienkārši
paelpot," – Latvijas Literatūras gada balvas godalgotā
debitante dzejniece un atdzejotāja Linda Gabarajeva
dzejā meklē plašu apvārsni un noslēpumu, pie kura
atgriezties.
Deviņdesmit gadu dzimšanas dienā viņa lepojās, ka ir kļuvusi par Nacionālā teātra vecāko spēlējošo aktrisi. Pēdējoreiz uz skatuves savā 70 gadu garajā teātra mūžā Baiba Indriksone bija vēl īsi pirms pandēmijas – Viestura Kairiša Pēra Ginta versijā. 92 gadu vecumā aktrise devusies mūžībā.
Mūža notikums, mūža koncerts, laime – pēc Mereditas Monkas un Džona Holenbeka koncertvakara Uzvedība divatā, kas notika Hanzas peronā 9. maijā, savos soctīklos ierakstīja ne viens vien saviļņotais.
Vienam no spilgtākajiem trimdas literatūras
modernistiem Gunaram Saliņam – 100. Dzejniekam vienlīdz svarīgi bija apmežot Ņujorku, atcerēties Latvijas spāres un upes un notvert kādu juteklisku trīsu pār mīļotās ādu
Izrāde Jelgava ’94 liek ne tikai domāt par to, kāds tu pats biji 14 gados, bet arī ir principiāls solis tā virzienā, lai padarītu Leļļu teātri par vietu, kur nāk ne tikai bērni
Latvijas Nacionālās bibliotēkas Klīversalas zālē 27. martā tika prezentēta Nīderlandē dzīvojošās vācu fotogrāfes un pētnieces Klaudijas Heinermanes grāmata Sibīrijas trimdinieki – brīvības cīnītāji (Siberian Exiles – Freedom Fighters), kas ir otrais darbs viņas veidotajā fotogrāmatu triloģijā par padomju režīma deportācijām no Baltijas valstīm uz Sibīriju.
Raimonds Ķirķis: "Nesavtīgi ieguldoties katrā sagatavošanas posmā, Miķeļa Goppera izlolotā izdevniecība Zelta Ābele savulaik jaunā līmenī pacēla latviešu izpratni par pilnvērtīgi un iejūtīgi sagatavotu grāmatu"
Kinoteātrī K.Suns līdz 6. aprīlim notiks 24. kinoforums Un Vārds tapa filma, ko organizē nodibinājums Stunda sadarbībā ar kinokritiķi un starptautiskās ekumeniskās žūrijas locekli Anitu Uzulnieci.
Volfs Erlbruhs skaisti rāda, ka par nāvi var arī runāt. To var arī zīmēt. Ar to var pat draudzēties un labi pavadīt laiku – kāpt kokos un peldēties dīķī
"Faktiski visi mani darbi ir mana dienasgrāmata," –
teikusi gleznotāja Aija Jurjāne, kura prata uz visu raudzīties
nenovēršoties – vai tas zieds, niķīgs bērns, virtuves izlietne, piededzis grāpja dibens, pašas salauztā kāja vai reta viduslaiku gleznas reprodukcija
Latvju dainu izdošanas 130. gadadienai veltītā pasākumā notiks priekšlasījumi un literāri lasījumi. Pasākums notiks piektdien, 22. martā, pulksten 10 Augusta Dombrovska mūzikas skolā Rīgā, Ziemeļblāzmas ielā 38.
"Man pirmo reizi mūžā pēdējos divos gados ir parādījusies interese arī par skatītāju," saka Jaunā Rīgas teātra mākslinieciskais vadītājs un režisors Alvis Hermanis. Jaunais Rīgas teātris atgriežas Lāčplēša ielā 25
"Ļoti gribas, lai skatās visas paaudzes," – režisores Antra Cilinska un Anna Viduleja uzņēmušas dokumentālu filmu Podnieks par Podnieku. Laika liecinieks. Divas stundas paiet kā divas minūtes, un gribas vēl
Dailes teātra vadība vakar iepazīstināja ar iecerēto un ilgi gaidīto Mazās zāles pārbūves projektu un parakstīja sadarbības līgumu ar būvniecības uzņēmumu SIA Pillar Contractor, kas veiks būvniecības darbus.
Aspazijas mājā 7. martā plkst. 15 tiks atklāta Latvijas Universitātes bibliotēkas veidotā virtuālā izstāde Aspazīšana. Starpkultūru saskarsmes: Aspazijas atdzejojumi.
"Kopumā pusotrs gadsimts ir laikposms, kad vizuālo mākslu apzināmies kā mūsu tautas identitātes zīmi. Šodien, bezkaislīgi saskaitot, vairāk nekā puse no mūsu mākslas ilgstamības nav skatāma pastāvīgi pieejamā ekspozīcijā. Nekur!" apkaunojošo situāciju atgādina gleznotāja Sandra Krastiņa
"Gribējām saprast, kas ir Liepājas dzīlēs un kādi šeit
ir mūsu sirdspuksti, bet programmu veidojām ar domu, ka tas ir vērtīgi arī Eiropas iedzīvotājiem," saka nodibinājuma Liepāja 2027 mākslinieciskās programmas veidotāja Baiba Bartkeviča un valdes priekšsēdētāja Inta Šoriņa